Аналіз результатів консервативного і хірургічного лікування переломів хребців при остеопорозі (Medicina bolu, 2017)
Актуальність.У дослідженні представлено аналіз результатів консервативного і хірургічного лікування 115 хворих з переломами хребців при остеопорозі, які проходили лікування у відділі хірургії хребта ДУ “Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України” (м. Київ) у 2014–2016 роки.Мета дослідження.Провести аналіз результатів консервативного та хірургічного лікування переломів хребців з урахуванням особливості клінічних проявів остеопорозу хребта.Матеріали і методи.Дослідження ґрунтується на аналізі результатів обстеження та лікування 115 хворих із переломами грудних і поперекових хребців на тлі остеопорозу хребта, які перебували на стаціонарному лікуванні у відділі хірургії хребта. Вік хворих коливався від 50 до 80 років, переважали жінки – 93 (80,86 %) пацієнтів. Обстеження складалось зі збору анамнезу, огляду хворих, клініко-лабораторного обстеження, рентгенденситометрії, оглядової спондилографії у функціональному положенні у двох проекціях, МРТ та КТ-обстежень. Після обстеження усім 115 хворим було проведено консервативне та хірургічне лікування.Результати та їх обговорення.Проведено аналіз результатів консервативного та хірургічного методів лікування хворих із компресійними переломами хребців при остеопорозі. Треба зазначити, що консервативні методи лікування вимагають тривалого терміну перебування пацієнтів у стаціонарі, пролонгованого етапу відновного лікування, призводять до загострення хронічних соматичних захворювань. Хворим, які були незадоволені результатом консервативного лікування, було проведено хірургічне лікування: пункційна вертебропластика зламаних хребців. Пункційна вертебропластика є альтернативою консервативному лікуванню компресійних переломів хребців на тлі остеопорозу. Відповідно, хірургічний метод лікування – пункційна вертебропластика компресійних переломів хребців при остеопорозі – є найбільш позитивним, дозволяє покращити якість життя у найближчий термін після перелому. Висновки. У хворих з остеопорозом хребта, ускладненого компресійними переломами, переважали особи жіночої статі – 93 (80,9 %) хворих, та пацієнти віком понад 70 років 50 (43,5 %) хворих. Вторинний остеопороз спостерігався лише у 15 (13,0 %) хворих. Для переломів хребців на тлі остеопорозу характерним був больовий синдром середньої інтенсивності. Помірні неврологічні розлади зустрічались у 29 (25,2 %) хворих і проявлялись порушенням чутливості (гіпестезія та гіперестезія). Порушення рефлексів у 22 (19,1 %). Гіпотрофію та зниження сили м’язів нижніх кінцівок діагностували у 13 (11,25 %) хворих. Порушення функції тазових органів – у 11 (9,6 %) хворих. Доб рий результат при консервативному лікуванні отримали у 58 (50,4 %) хворих, задовільний – у 34 (29,6 %). У 23 (20 %) хворих результат незадовільний, залишався больовий синдром та обмеження рухової активності. Після проведення консервативного лікування 115 хворим проведена пункційна вертебропластика зламаних хребців з метою запобігання їх подальшої компресії та розвитку деформацій хребта. Пункційна вертебропластика за ефективністю є альтернативою консервативному лікуванню компресійних переломів хребців при остеопорозі, відзначали покращення у 97 (84,4 %) хворих – добрий результат. Задовільний результат отримали у 12 (10,4 %) хворих. У 6 (5,2 %) хворих відзначали незадовільний результат, який проявлявся помірним вертеброгенним залишковим болем та зменшенням рухливості у пошкодженому сегменті хребта.
Keywords: остеопороз; хребець; компресійний перелом; консервативне лікування; хірургічне лікування; больовий синдром; пункційна вертебропластика